Досі залишається загадкою, чи візьме участь Китай у Глобальному саміті миру, який у середині червня скликають у Швейцарії
У квітні до Китаю зачастили високопосадовці різних країн. Там побував із черговим "паломництвом" глава МЗС РФ Сергій Лавров. Потім там побував канцлер Німеччини Олаф Шольц. Цього тижня з візитом до КНР збирається держсекретар США Ентоні Блінкен. Про що говорить і до чого може призвести активізація китайського спрямування у ракурсі російсько-української війни? Видання "Коментарі" із цим питанням звернулося до експертів.
Засмучує те, що принцип "нічого про Україну без України" не дотримано
Політичний експерт Світлана Кушнір розмірковує так:
"Хтось має бути ініціативним у миротворчості, подумали у КНР та почали активно зустрічатися на тему шляхів врегулювання українсько-російської війни (у варіанті китайців – конфлікту). Якщо ви спостерігали за зустріччю керівників зовнішньополітичних відомств Ван І та Лаврова, то мали помітити, що останній поводився надто розкуто. І отримав аудієнцію навіть у Сі Цзіньпіна. Мовою дипломатів це означає, що через главу свого МЗС Володимир Путін, який перепризначив себе президентом РФ, передав надзвичайно важливу інформацію, яку міг отримати виключно керівник Китайської Народної Республіки", – вважає експерт.
На її думку, добре, що між зустрічами росіян та американців включився канцлер ФРН Олаф Шольц – з європейським баченням мирного врегулювання та пропозиціями щодо розширення економічного співробітництва та торгівлі.
"Чому це добре? Ну, ви б подивилися на обличчя Ван І під час зустрічі з Лавровим… Навіть китайський досвідчений дипломат, який пройшов нелегкий шлях конкурентної боротьби за посаду, не зміг стримати емоції від зухвалості російського посланця. Ну, а на долю Шольца випала місія все це трохи нівелювати", – припускає Світлана Кушнір.
Вона наголошує, що Ентоні Блінкен на майбутніх переговорах із Сі Цзіньпінем має посилену позицію у вигляді прийнятих США пакетів військово-фінансової підтримки Україні, Ізраїлю та (що особливо зачепило Пекін) – Тайваню.
"Після посилення Сил оборони України, зокрема, ймовірно, далекобійними ракетами ATACMS, позиція росіян (які, схоже, знову запевняли КНР, що буде "Київ за три дні", ви тільки не кидайте нас) явно не буде такою самовпевненою, як це намагався сторгувати Китаю Лавров. І, звичайно, Блінкен говоритиме з китайським керівництвом про Тайвань, – зазначає експерт. – У ракурсі, що будь-яка ескалація з боку Китаю може мати серйозні наслідки. Мовляв, подивіться на Росію. Адже може бути набагато гірше ... ".
Було б ідеальним, продовжує Світлана Кушнір, якби Блінкен дотиснув КНР – і та в якомусь вигляді взяла участь у Конференції миру, яку в середині червня скликають у Швейцарії. Тоді, пояснює вона, баланс сил щодо мирного плану Зеленського, псевдомирного плану Китаю та аналогічного від Туреччини доведеться переглядати, зайве виносити за дужки – і знаходити компроміс.
"У ситуації з "паломництвом до Китаю" представників різних країн засмучує те, – зізналася експерт, – що принципу "нічого про Україну без України" не дотримано. Але такими є реалії геополітичної гри на даний момент. Все динамічно, але одне постійно – ми віримо у перемогу України та наближаємо її як можемо".
Китай може прислухатися до західної політики
Головний економіст, керівник з економічних реформ Офісу простих рішень та результатів Ярослав Романчук пояснює:
"Китай з економікою під 18 трлн доларів, будучи і ключовим елементом у системі безпеки регіону, і одночасно – тоталітарною силою (яка може або зміцнити свої позиції в "осі зла" разом з Росією, Іраном та Північною Кореєю – або стати елементом, який цю саму "вісь" зруйнує разом із Заходом) – має зараз ключову роль. І тут у китайського керівництва балансуючий стан. З одного боку – є амбіції повернути Тайвань "у рідну гавань", проводити експансію, стати країною №1 у світі. З іншого – є розуміння серйозних складнощів, зав'язаних на економічних та стратегічних прорахунках, зроблених раніше. У такій ситуації конфлікт вартістю 5-7 трлн доларів точно не входить у плани навіть тих, хто зараз радить Сі та всьому комуністичному керівництву розпочинати бучу навколо Тайваню в такому непростому становищі".
За словами експерта, КНР розуміє свою вразливість перед США та Європою, бо зав'язані гроші на ринки збуту, а також у контексті відтоку капіталів, падіння цін на нерухомість тощо. Тому хоче виторгувати якісь запевнення, що американці та європейці не гратимуть проти китайців в економіці. А Китай у відповідь не гратиме у військовому сенсі на боці РФ, а також не нападе на Тайвань.
З погляду російсько-української війни, продовжує Ярослав Романчук, Китай зараз все влаштовує. РФ слабшає з кожним місяцем, а КНР заробляє, купуючи у росіян дешеві ресурси, продовжує підсаджувати їх на китайські товари та технології, проводячи м'яку експансію і на ринок, і частину територій.
"Ну, а паломництво американців, європейців і росіян до Китаю (з поданням своїх точок зору та пропозицією певних "плюшок") почастішало, тому що вони розуміють: від того, чию сторону у результаті прийме КНР, залежатиме розвиток подій у світі в найближчі роки. Думаю, у результаті в Пекіні візьме логіка не тупої імперської агресії, як сталося з Кремлем (Китай мислить іншими вимірами), а прагматизм. І, якщо американці та європейці не відкрито діятимуть проти Китаю, він може прислухатися саме до західної політики", – прогнозує експерт.
Читайте також на порталі "Коментарі" - чи активізується Захід в підтримці України: яку роль відіграє позиція США.